elektroblef 05/08/2005

Manifest z nekega elektro trenutka>

Ko se skoraj namenoma vržemo v odprt plato želečih strojev, nenadoma odkrijemo, da je to le provokacija, da bi ponovno zapluli z zaprtimi očmi v neznana področja odprte forme, ki jo imenujemo radijska oddaja.

To je tisti trenutek, ko si kot mali kreatorji zamislimo najbolj noro obliko, drugačno in odprto narativnost, in ko pogledamo, vidimo korenine, ki se vlečejo v simblizem, ekspresionizem, velikega Dada! Da, da, yes, yes, govorimo vsak dan, kupi, zapravi, delaj doma, med dopustom, kupuj, delaj, spi, žri!

Ali če povemo z drugimi besedami, tistimi namreč, ki se jim pravzaprav skušamo ogibati, tem definitivnim definicijam: sledi močno subjektivno kolažirana oddaja, ki odstopa od pravilnika. Po drugi strani pa, nič novega!

xhale

Kot pravi glasbeni environment, pravzaprav efektirani šumi, zvokovnost izraženaskozi sekvenco v času, se zdi najmočnejši faktor narativnosti, narativnosti, ki jo venomer ponovno redefiniramo in vsakič drugače izkusimo. vsi smo kreativci, kreatorji smisla in nesmisla, in le-temu, kaotičnemu nesmislu se moramo bolj posvetiti in intergrirati v vsaki dan.

Iz oddaljene lokacije sestavljen elektroblef, kaotično smo slišali glasbo z net-založb - Kahvi, s katere smo si zavrteli VIZION-a, in dorothy's magic bag, z ameriške Kikapu je bil Dub Jay, Xhale s severnjaske miasmah, sledi še Audiocad z ruske Leibniz in še POCKA iz že omenjene kikapu. Pomagali smo si tudi z UBUweb-om, Michael Moorom, Douglasom Adamsom in lastnimi terenskimi posnetki.

To je bila še ena reinkarnacija Elektroblefa. Prijeten večer še naprej

2005-08-04T01:30:13